Вчера интервюирах стажанти.
Отговориха различно на въпроса защо искат да станат лекари.
Ти помниш ли своя отговор?
Трябва да е било нещо просто.
Честно казано, този въпрос е излишен.
Новите още нямат отговор. - Тогава защо ги питате?
Тогава защо винаги питате едно и също?
Защото сте еднакви. Всички искате да спасявате хора.
Но това е самата истина.
Само дето не можем да спасим всички.
Да спасим всички?
Има сигурен начин лекар да спаси своя пациент.
Винаги да успява да запази живота му.
Какъв? - Искаш ли да разбереш?
Да.
Ще ти кажа, когато стигнем горе. Още малко остана.
Защо си такъв?
Татко!
Ало? В планината Сумун сме.
Някой падна. Ало?
Да, чувам ви.
Да. В планината Сумун сме.
Моля ви, побързайте.
Помощта е на път, затова трябва да останеш в съзнание.
Дръж се.
Да вървим.
Чакай. Моля те, спри.
Трябва да вървим. - Нека почакаме.
Да тръгваме. - Нека почакаме.
Помощта идва.
Не.
Никой не идва.
Телефонът ми се счупи и не можах да се обадя.
Тогава... - Мислех, че някой ще дойде.
Надявах се някой да мине от тук.
Затова трябва да тръгваме.
Да вървим.
Татко!
Боли.
Толкова много боли.
Полицията претърсва планина Сумун за загубили се катерачи.
Мисля, че мама се е обадила.
Поради продължаващите буря и виелица
екипът изпитва сериозни трудности
и затова търсенето ще бъде преустановено.
Веднага щом условията позволят,
акцията ще бъде възобновена.
Ши Йонг. - Да?
Колко е часът?
6:20 вечерта.
Има още дванадесет часа
до сутринта.
Но в това състояние,
няма да изкарам дори и час.
Татко, моля те. - Очакват ме хипотермия и шок.
Ши Йонг.
Ти си
лекар.
Опиши състоянието ми по визуално-аналоговата скала.
Съставни фрактури.
Фрактура на таза.
Обилно кръвотечение и хипотермия.
В този случай ВАС е
осем.
Девет.
Десет.
Точно. Правилно.
Теоретически
и медицински погледнато,
това е, което те научихме.
Но
грешиш.
Не е вярно.
Моментът, в който усещаш
най-силната болка е,
когато разбереш,
че няма да оздравееш и загубиш надежда.
Махни ръката си.
Не, не казвай това.
Пусни ме.
Не ме убиваш.
Ще ми помогнеш да намеря покой.
Ще ти кажа как лекарят може
винаги да спаси своя пациент.
Само,
когато
се грижи
за пациенти, които няма да умрат.
Това е начинът.
Махни ръката си.
Пусни ме.
Татко!
Спри!
Татко го боли.
Какво правиш? Защо спря?
Ми Ре... - Не ме пипай!
Не.
1, 2, 3, 4.
Защо й каза да спре?
Веднъж не ти ли стигна? Втори път ли искаш да го убиеш?
Ми Ре.
Ще ви помоля да си тръгнете.
Дали ще прекратят изкуственото поддържане на живота?
Вече да са го направили, но не са решили унаследяването.
Сложно е.
Дали да поставим въпроса пред борда?
Може би трябва.
Ши Йонг, какво си мислиш, че правиш?
Да не би... - Знаем, че баща ти изпитва болка.
Отчитаме мозъчна дейност и не можем да го обявим за мъртъв.
Но шансовете му за възстановяване също са нищожни.
Мамо, да не казваш, че ще го изключиш?
Не, не искам.
Не бива.
Защо я спря? Сърцето му отново заби. Защо я спря?
Това не значи, че ще се оправи.
Не ме интересува дали е както преди,
просто искам да е жив.
Дори да е прикован към леглото,
искам да остане до нас завинаги.
Ръцете му са толкова топли.
Това нищо ли не означава?
Мога да го докосвам и усещам.
Знам.
Татко също усеща всичко.
Усеща ръката ти, топлината ти.
И също така, изпитва болка.
Ами, ако ние просто
удължаваме агонията, а не живота му?
Мислиш ли, че това е най-доброто за него?
Изобщо грижа ли те е за него?
Сигурна ли си, че не е заради теб самата?
Знам, че страдаш като го гледаш така.
Ако се върне в съзнание, но не може да води нормален живот,
вероятно ще страдаш още повече.
Но аз никога няма да се откажа от него.
Какво ще стане сега?
- Какво имаш предвид? - Хората се питат
дали е редно да се поддържа живота му.
Ако семейството реши да го изключи... - Какво си се разбързал?
Това не може да се направи само защото семейството иска.
Вярно е. Председателят не може да бъде обявен за мозъчно мъртъв.
Всичко зависи от решението на доктор Мин.
Ако реши да го изключи от животоподдържане,
това може да стигне до съд и да възникнат правни проблеми.
Много хора смятат, че съм недостоен да бъда лекар.
Но не ме е грижа за тях.
Интересуват ме само болните, които са пред мен.
Надявам се и ти да започнеш да мислиш така.
Добре.
The Eastern Spirit Subbing Squad представя:
ДОКТОР ДЖОН
Епизод 5 21 грама, тежестта на душата
Какво ще обичате?
Две АВЛ и парче торта.
От най-сладката. - АВЛ?
Айс Ванила Лате.
Как може да не знае такова нещо?
Ще тръгвам. - Седни.
Първо ще опиташ това, което поръчах. Трябва да се успокоиш.
Мислиш, че съм твърде емоционална?
Тогава какво е?
Можеш ли да си хладнокръвна, ако говорим за баща ти?
Изглеждаш много разстроена.
Но аз знам, че не си.
Не можеш да тъгуваш, защото си ядосана на Ши Йонг.
Защото се страхуваш да не загубиш баща си.
Добре ли си?
Внимание, всички. Живеем в суров свят.
Да се заредим с малко кофеин.
1, 2, 3.
Американо.
Благодарим ви, доктор И. - Благодаря.
Захарна сладост!
- Вече пих.
Случаят на председателя е твърде сложен.
Семейството трябва да разреши. После да се сезира етичната комисия.
Щом направят ЕЕГ, няма да го обявят за мъртъв.
Ако го изключите в това състояние няма да се счете за законен начин,
но може да се разглежда и като смърт с достойнство.
Вие наистина ли обмисляте да свалите председателя от апарата?
Здравейте.
Той е обвинен в убийство при кражба на бижута.
Но прокурорът иска доживотна присъда, което предизвика недоволство.
В тези случаи, законът изисква да се издаде смъртна присъда.
Прокурорът по делото Сон Сок Ги
поиска доживотен затвор вместо смъртно наказание,
и това предизвика вълна от протести.
Не мислите ли, че наказанието е леко? - Какво ще кажете на семейството?
Какво ви е мнението за случая?
Корея е класифицирана като страна без смъртно наказание.
Нямаме проведена екзекуция повече от 20 години.
Ако поискам подобна присъда, това ще е загуба на прокурорска власт.
Хората мислят, че това ще увеличи риска от брутални престъпления.
Вашето мнение?
Смъртната присъда е равносилна на убийство.
Всеки акт, без изключение, при който се отнема човешки живот е убийство.
Аз не желая
да отговоря на убийството с убийство.
Всяка дума, която каза, повтаряше заключителната реч преди три години.
Всъщност, имаше разлика. "Евтаназията е равносилна на убийство".
Да вземем болен, без шанс за възстановяване.
Безсмисленото удължаване на живота
нарушава правото на достойнство и свобода на избор.
Подсъдимият е решил да прекрати това.
В основата на всички основни права на човека,
които са записани в Конституцията обаче, е правото на живот.
Подсъдимият инжектира смъртоносна доза анестетици
и нарушава основните човешки права на Йон Сонг Кю.
Само приживе, живото същество има достойнство и права.
Кое от тях ще остане и ще има значение след смъртта?
Защитил е достойнството на пациента, след като го е убил? Лекарят е длъжен
да спасява
своите пациенти.
Не бива лекар да казва,
че е изпълнявал дълга си, след като е убил пациент.
Независимо каква е причината. Лекарска небрежност
или евтаназия.
Не те ли е търсил?
Може би вече е бил наблизо.
Вчерашният протест. Кой мислиш, е зад него?
Студено ли е? - Да, охладихме го.
Благодаря.
Имаш доста странен вкус.
Чу ли за председател Канг?
Съпругата му попита за убийство по милост.
По мое мнение, това е противоречива тема.
Може да се стигне и до съд.
Ако започне обсъждане, какво ще се прави,
няма начин Сон Сок Ги да не се намеси.
И какво? - Знаеш колко е упорит.
В началото не знаеше нищо за медицината,
но само след две седмици, можеше да спори с лекар
и да разбере кои лекарства и в каква доза са предписани.
Това какво значи? - Център Хансе.
Работиш в него заедно с дъщерята на председателя.
Убийство по милост, засягащо твоя студентка,
с която се познавате от затвора.
Дори да няма никаква връзка, той ще изнамери такава.
Пази се да не бъдеш въвлечен в случая.
Обещай, че ще внимаваш. - И как точно да го направя?
Прави се, че не знаеш за състоянието на председателя.
И не давай съвети.
Какво има?
Денят, в който Юн Сонг Гю умря,
в офиса ми влетя пеперуда.
До скоро. - Да.
Във всеки друг ден щях да я убия, без да се замисля.
Но точно тогава,
не можах да го направя.
Усещах върху ръцете си тежестта на човешки живот.
Изглеждаш супер на тази.
Юн Сонг Гю и аз не бяхме свързани по никакъв начин.
Той беше отвратителен престъпник, убил две деца.
Въпреки това, докато му инжектирах лекарство, което ще го убие,
се почувствах изплашен и с натежало сърце.
В нейния случай, е бил баща й.
Спряла е сърцето на баща си със собствените си ръце.
Заповядайте.
Извинете.
Заповядайте.
Търсиш къде да хапнеш ли?
Знам място, където затварят късно. Да вървим.
Не мога
да си спомня.
След работа идвахме да вечеряме някъде тук.
Но колкото и да опитвам,
не мога да си спомня.
Това е последното място, където бяхме заедно.
Да поразгледаме наоколо и вероятно ще го открием.
Да започваме.
Баща ти пиеше ли?
Да.
Бира или соджу?
Соджу.
Трябва да сте били близки,
щом след работа сте вечеряли заедно.
Много често игнорирах обажданията му.
Питаше ме дали съм гладна,
а аз го лъжех, че съм яла с приятели.
Подканяше ме да ям повече,
а аз отказвах.
Лъжех, че съм преяла.
Яж! Защо не ядеш? - Не мога повече.
Ти изяж това. Не обичам скариди.
Добре, ще ги изям.
Вкуснотия. Ще съжаляваш, ако не опиташ.
Трябваше да опитам.
Ако знаех, че вечеряме заедно за последно,
щях да опитам всичко.
Добре. 1, 2, 3.
Изглеждаш страшна.
Истина е.
Още една.
Щастливата скара
Влизаме.
Да вечеряме. Баща ти не би искал да гладуваш.
Дъждът е спрял.
Благодаря за вечерята, професоре. - И аз ти благодаря.
Ако бях на твое място,
сигурно щях да опитам да ида по-далеч.
Някъде по-далече от Мадагаскар.
И не бих се върнал никога.
Това е голям комплимент.
Значи, че съм по-силна от вас.
Не, похвалих себе си.
Защото успях да те спра да не избягаш.
Госпожо, къде искате да отидете? - Знаете ли къде е интензивното?
Ще ви покажа. Елате с мен.
Благодаря.
Качва се нагоре.
Чакайте, чакайте! - Вратата се отваря.
Качва се нагоре.
Слезте на третия етаж и тръгнете надясно.
Благодаря. Вече няколко дни идвам и все се бъркам.
Но днес няма да се загубя.
Ваш близък ли е тук? - Да, сърцето на съпруга ми
започна да създава проблеми.
Благодаря ви. - Качва се нагоре.
Не забравяйте да се храните.
Няма да е добре, ако и вие се разболеете.
Храната дава енергия. - Добре. Благодаря.
Извинявам се, ако прекалено много говоря за храна,
но вчера нахранихте ли котето?
Да. - Как?
Храната не се ли намокря, когато вали?
Храна в торбичка. - Каква?
Слагате я в найлонова торбичка
и тя остава суха, докато бъде изядена.
Харесва ми идеята. Аз ще нахраня котето днес.
Ако нямате нищо против.
Неудобно ми е, че задавам глупави въпроси.
До после.
Доктор Хо?
Жестока новина. Жестока!
Бързо, бързо.
Доктор Ча...
Жестоко! - Кое?
Кое е жестоко?
Какво има? - Доктор Ча стана звезда.
В новините е. - Нашият професор?
Бъдещето му е светло.
Вече е известен. - Вижте това.
Доктор Ча ми върна вярата в бъдещето.
Джу Хьонг У е казал страхотни неща.
Че има лекар, който върши чудеса, изцерявайки сакати и слепи.
Късметлия е. Да попадне точно на такъв известен пациент
и от демон на смъртта да се превърне в ангел спасител.
Алилуя. - Амин.
И какво като е станал известен?
В нашия център и днес ще е тихо и безлюдно.
Протестиращите ли са влезли?
Етажът ли объркахме? - Не мисля.
Това за нас ли е? - Тук ли ще спим?
Ще можем ли да си тръгнем? - Какво става?
Довечера трябва да се прибера. - Какво е това?
Хо Джун? Вие ли сте доктор Хо Джун?
Да, аз съм. - Божичко, това сте вие.
Известният лекар.
Наистина сте вие.
Името му е Хо Джун. Като легендарния лекар.
Докторе! - Това ли е професорът?
Момент, момент. Моля, запазете тишина!
Погледнете натам. Идете там и изчакайте.
Къде отивате? - Какво става?
Не, недейте! Господине, какво правите?
Недейте, моля ви се. Пуснете ме!
Госпожо, не ме дърпайте!
Успокойте се малко. Ама не може да правите така!
Част 2
Моля, изчакайте там.
Как му се викаше на това? Миастения гравис.
Мисля, че имам точно това.
Ще попълните ли тук името и осигурителния си номер?
Казах, че ме боли.
Направо умирам.
Кога ще почвате? С болен крак съм. Вечно ли ще чакам?
Не може да влезете. Подготвяме се. Моля, изчакайте.
Професоре!
Днес, всички ще извършваме предварителни прегледи.
Много хора мислят, че имат миастения гравис.
Както знаете, симптомите се диагностицират трудно.
Ако прецените, насочете пациентите към неврология.
Сортирайте ги по симптоми и ме уведомете.
Добре. - Доктор И, подгответе операционната.
Разбрано. - Освен това, много от тях,
вече са били в други болници, но нямат точна диагноза.
И не забравяйте, че няма болка без причина.
Има само болка с неизвестна причина.
Господи!
На работа. - Съберете се за поздрава.
"Няма болка без причина". - Съберете се за "матон".
"Матон"? Какво е това?
Идва от "Магически тоник". Така се насърчаваме един друг. "Матон".
Да го направим.
Съберете се, всички.
1, 2, 3. Матон, матон, готови сме!
Добра работа.
Готови сме.
Кога започна болката? - Преди около месец.
Кога беше най-силна?
Вече цяла седмица. - Случвало ли ви се е преди?
Може да ви заболи малко.
Травма на коляното. - Боли ли ви?
Да, вече почти година.
Това тук е скала на болката. Започва от нула и стига до десет.
Къде е вашата? Нулата означава, че въобще не боли.
Десет означава, че боли до смърт.
Изберете номер.
Този тук.
Лицето ви изобщо не изглежда така.
Нима? Аз пък казвам, че умирам от болка.
Не ме бутай! - Не те бутам.
Бутна ме! - Толкова съм разстроен.
Бихте ли ме извинили за момент?
Какво?
Само се облегнах на теб, защото не ме държат краката.
Защо викаш? - Аз умирам, а ти само ме буташ.
Забрави, няма значение. - Умираш? Изглеждаш съвсем добре.
Така ли? Ти лекар ли си? - Хайде да се успокоим.
Да се държим прилично. - Как да се успокоя?
Знаеш ли какво имам? - Какво имате?
Имам CRPS. CRPS! - CRPS?
Какво е CRPS? - Това лошо ли е?
Къде е Ча Йо Хан? Извикайте го веднага.
По-тихо, моля ви. - Доведете го.
Кой иска да ме види спешно?
Доктор Ча. - Кой е пациентът?
Доктор Ча? - Аз съм.
Като викате толкова, пречите на работата ни.
Спасете ме, докторе!
Или ме убийте.
Не знам какъв е проблемът, но... - CRPS!
Някой да помогне! Синът ми!
Спешното е на първия етаж. Тук е центърът за контрол...
Добре съм.
Да си ходим. - Момент.
Доктор И. - Да.
Пригответе му легло. - Няма ли да го изпратите в спешното?
Не, той е наш пациент.
Не го ли боли?
Така изглежда.
Няма упойка. Няма... Обаче...
Хо Джун.
Какво става?
Защо го направи?
За да докажеш болестта си?
Как разбрахте, доктор Ча?
Отрежи!
Съученици биели брат му.
Господи. - Какво е това?
Той излязъл и им казал да бият него, защото не усеща болка.
Но те не повярвали.
Затова се срязал сам. - Мамо.
Той е известен лекар.
Сигурно може да те излекува. - Забрави. Няма да го направя.
Казаха ни, че е нелечимо.
Тествайте го дали усеща промяна на температурата.
Проверете за чувствителност и липса на изпотяване.
Професоре, нали не мислите...
Сигурен съм. - Вероятността е нищожна.
И няма много информация за заболяването.
Нямаме диагностициран случай в страната.
Не. Мисля, че има един.
Какво е? - Режи.
Може да се пореже, да счупи кост, да се разкъса орган,
но няма да усети болка.
Има синдром на вродена липса на усещане за болка и анхидрозис.
Пациент с CIPA.
Ще се разделите на два екипа.
И Ю Джун, Хо Джун и Ким Уон Хи,
вие поемате И Ги Сок. - Да.
Канг Ми Ре и Канг Ши Йонг. Вие отговаряте за пациента с CRPS.
Да. - CIPA и CRPS
са коренно противоположни.
При CRPS, дори докосване предизвиква болка,
а при CIPA, изцяло липсва такава.
Доктор Ча, пациентът наистина ли има ШИПА...
Доктор Хо, внимавай в произношението. - Стига де.
Наистина ли има CIPA? Мистериозната болест,
за която само сме чели, че пациентите не усещат
болка и температура?
Ще разберем след прегледа.
Да започваме.
Изтегли. - Изтеглям
Когато не усещаш болката, най-важно е да не получиш инфекция.
Трябва винаги да си нащрек. Ако не внимаваш...
Чух, че е като бомба със закъснител. Това ми каза един лекар.
Каза, че може да гръмне по всяко време.
Бум!
Дори при спукан апендикс, няма да усетя нищо.
Ще разбера чак, когато всичко загние.
И тогава, просто ще умра.
Искаш да умреш бързо? - И без това ще живея малко.
Дори няма да навърша 20. - Дали ще умреш млад
или ще живееш дълго, зависи от теб. - За какво?
Не мога да се потя и затова не бива да тичам.
Изхождам се по график и затова не излизам.
Не правя нищо, което другите могат.
Тогава за какво ми е да живея дълго?
Чух достатъчно. Следете индекса за болка
и проверете реакциите му при различна температура.
Моля, не се движете. - Ще ме бодете ли?
Няма как иначе да поставим диагноза.
Казах ви, че боли дори и при полъх на вятъра.
Как не разбирате.
Не ми ли вярвате?
Вярваме ви. И точно затова искаме да открием причината.
Ами ако не успеете, въпреки всичко, през което ще мина?
Тогава ще продължим, докато открием какво ви е.
Значи ще трябва да търпя още болки?
Ще започнем лечение, веднага щом разберем причините.
Ще ви направим операция или ще предпишем лекарства.
А ако накрая всичко се окаже безсмислено?
Ако нищо не помогне,
ще направите ли така, че да си ида в мир?
Това не е част от нашата работа. - Защо?
Не сте ли тук, за да облекчите болката?
Тогава защо обръщате гръб,
когато някой предпочита да умре,
вместо да живее в постоянен кошмар?
Защо?
Не се притеснявайте. Ние никога
няма да обърнем гръб на вашата болка.
Доктор Канг, да поговорим отвън.
Какво каза току-що? Че ще направим всичко, което иска?
Не. Аз... - Спри да съчувстваш
и се концентрирай върху прегледа.
Той е изплашен.
Не говори така, защото наистина иска да умре.
Просто се страхува, че може никога да не се излекува.
Съжалението, което изпитваш към всички.
Не разбираш ли колко пагубно може да се окаже?
Важни са симптомите, а не емоциите. Това е начинът да го излекуваме.
Джун. - Да?
Не са ли приключили? - Не знам.
Какво му има на това момче?
Ами... - Не усещам никаква болка.
Какво? - Още не сме приключили.
Извинете.
Извинявам се. Ще започнем с изследванията.
Доктор Канг.
11 юни 2018. Тази сутрин ме боли рамото.
Водите си дневник. - Ще ми обещаете ли,
че ще го прочетете
до последната буква?
Обещавам.
Да започваме с прегледа.
Че Сонг Хун, на 47. Счупва лява ръка преди година.
Тогава започват болки отляво в гърдите.
Описва усещането, като срязване с нож и чувство за изгаряне.
Имахме съмнения за белодробен или сърдечен проблем, но всичко е в ред.
Дойде със съмнения за CRPS, но не отговаря на условията.
Прилича на синдром на комплексна регионална болка, но не е това
Преглеждал се е в почти всички големи болници.
Професоре.
Изпратете резултатите в неврологията, заедно с дневника.
Добра работа, всички. Може да се прибирате вкъщи.
Благодаря, професоре. - Добра работа. Довиждане.
И Ги Сок
Не си усещам краката. Болят ме и гърба, и врата, и главата.
Пациенти с CIPA, починали от септикемия.
Татко.
Татко, какво има?
Йо Хан. Обади се на 119.
119? - Да.
Ало?
Татко повръща кръв. Побързайте.
Кой е адресът? - Бангил донг, 1003.
Помощта идва. Ще попиташ ли татко си къде го боли?
Побързайте.
Моля ви. - Идваме, а ти попитай къде го боли.
Не знам. - Какво? Попита ли?
Дори да питам, той не знае. - Как така? Ние трябва...
Той не знае. Дори татко не знае къде го боли!
Министър на здравеопазването И Уон Гил.
Тук съм, господине.
Добре дошъл.
Очаквах те.
Извинете.
Доктор Канг Ши Йонг?
Да. - От центъра за контрол на болката?
Приключи ли приемът на пациенти?
Да, приключихме за днес. - Жалко.
Ако запишете час предварително… - Не съм дошъл за преглед.
Искам да се видя с доктор Ча Йо Хан.
Ако не си е тръгнал, сигурно е в офиса си.
От тук, моля. - Да, благодаря ви.
Той знае ли за вашето посещение?
Не.
Не съм го виждал
от три години.
Прокурор Сон е тук, в болницата?
Да, тук е. Само че…
Това е малко неопределен период от време.
За три години някои се променят коренно,
а за други, това време не стига.
Смятах, че доктор Ча се нуждае от повече време,
затова поисках десетгодишна присъда.
Да, аз съм прокурорът по делото на доктор Ча Йо Хан.
Защо Ши Йонг? - Не съм сигурен.
Може би знае за председател Канг.
Възможно е да е дошъл заради нея или заради теб.
Така или иначе, едва ли е случайно, че двамата са заедно, в момента.
Лекарите са за възхищение.
Истински подвиг е да спасяваш живот.
Но аз им нямам пълно доверие.
Защото, освен че могат да спасяват,
могат също и да отнемат човешки живот.
Възприемам ръцете им като нож с две остриета.
Ръце на ангел
или на демон.
Точно като доктор Ча преди три години.
Защо ми казвате всичко това?
Познавам добре доктор Ча от преди три години.
Мисля, че настоящият доктор Ча е някой,
когото вие познавате, след като сте му ученик.
Какво мислите? Дали се е променил за тези три години?
Ако не е,
какво бихте направили?
Какво означава това? - Ако
реши да повтори това, което извърши тогава,
ще го докладвате ли?
Или
ще си затворите очите?
Ако не е нито едното,
може би,
ще го подкрепите?
Доктор Ча Йо Хан
Ало?
Отдавна не сме се виждали, доктор Ча.
Така е, прокурор Сон.
Дойдохте, за да ме видите ли?
Може да се каже и така. Между другото…
Какво казахте?
Отдръпнете се веднага.
Отдръпнете се от моя студент.
Превод: Kaya
Благодарим ви, че гледахте с нас! www.easternspirit.org
Eastern Spirit ® 2019